->>>SSG-2oo3<<<- uvádza
SK SUBTiTLES by tEnCo
Ďakujeme Inštitútu pre hluchých a slepých Hellen Kellerovej. Prostredníctvom študentov tohto Inštitútu sme objavili pravý význam slova odvaha!
Venované Helen Kellerovej a slepým za to, že boli našou inšpiráciou "Sami dokážeme málo, no spolu dokážeme mnoho" - Helen Kellerová
môjmu otcovi, Navinovi
Volám sa Michelle McNallyová.
Som najstaršie dieťa anglo-indickej rodiny, ktorá sa usadila v Shimle.
Toto je príbeh o mne a mojom učiteľovi.
Je to príbeh o dvoch ľuďoch, ktorých opustil Boh...``
...o ľuďoch, ktorí bojovali s vierou...``
a dokázali nemožné.
Svet v mojom príbehu je iný...``
v ňom zvuk pohlcuje ticho...
a svetlo pohlcuje tma.
Takýto je môj svet.
V ňom nič nie je vidieť a ani počuť.
Môj svet má len jedno meno... TEMNOTA
Ako dlho dokážem žiť v temnote?
Pár chvíľ...hodín...dní?
40 rokov som žila v tejto temnote...
4 roky som skladala moje absolventské skúšky...
a dvanásť rokov chodím každý nedeľu do kostola.
Ale tá nedeľa bola výnimočná
Pocítila som, že Boh vyslyšal moje modlitby...
...mojou jedinou prosbou bolo...
...aby sa učiteľ vrátil späť ku mne.
Moje modlitby dlho hľadali Boha...
a on si dal načas, aby im naslúchal...
Hoci som v tú nedeľu učiteľa nenašla....
v ten večer sme sa ja a Sara vracali domov...
...keď zrazu...
Počkaj...
Michelle, počkaj ma, dobre?
Ach, môj Bože!
MlCHELLE!! MlCHELLE!!...
MlCHELLE!! Tvoje modlitby boli vyslyšané...
Je tu Debraj... je tu, pri fontáne.
Je to pravda, prisahám, je to pravda! Poď! Áno. Áno.
V ten deň sa ku mne vrátil môj učiteľ...``
ja som ho po 12 rokoch spoznala...
no on na všetko zabudol...
dokonca zabudol aj na mňa.
Tento príbeh píšem jemu...
môjmu učiteľovi - Debraj Sahaiovi.
Ste si istý, pán doktor, že si nič nepamätá?
Musí predsa existovať niečo, čo môžeme spraviť.
Sara, pán Sahai má Alzheimerovu nemoc.
Všetko zabudol.
Pán Sahai nezabudol len to, kde má posteľ.
On zabudol slová a dokonca aj to ako hovoriť.
Nie doktor. Tomu neverím...
niečo si predsa musí pamätať...
veď pozrite, po toľkých rokoch, ako by sa dostal ku nám do domu...
Nikdy nemôže zabudnúť na Michelle.
Táto choroba je ako handrička na školskej tabuli...
pomaly vymazáva z mysle všetky spomienky.
Pár slov a viet uviazne v pamäti...
ale Alzheimer sa liečiť nedá.
Čo to robí Michelle?
Chce mu prečítať svoj životný príbeh v braillovom písme.
Možno ak sa dotkne tých pár slov spomenie si na niečo...
Michelle verí, že sa stane zázrak. A neprestane kým si na niečo nespomenie.
Veda na zázraky neverí.
Nie je možné, aby si na niečo spomenul....
"Nemožné" to slovo Michelle nikdy nenaučil.
Čo vy, pán doktor, nazývate nemožným...
Michelle uskutoční.
Zapísal si sa mi do života...
keď som mala dva roky.
V tú noc nás opustilo všetko šťastie....
v tú noc môj život pohltilo tmavé vákuum.
Michelle.... moje krásne dieťatko.
Už nie si choručká... pohraj sa vo vodičke.
Pozri kto prišiel! Ocino! Čo povedal ocinovi doktor?
Doktor povedal, že Michelle nebude môcť vidieť ani počuť.
Čo si to povedal?
Naša Michelle ohluchla a oslepla.
Pozri sa na mňa! Michelle!
Bola som ako zviera.
Deti si zo mňa rady robili srandu.
A tak Boh dokonal.
Pani Gomesová! Kto uviazal Michelle tie plechovice?
Ticho... ukľúdni sa Michelle, ukľúdni sa, dieťatko kľud.
Horí! Horí! Pani McNallyová. Horí!
Pomoc, pani McNallyová! Pomoc, pani McNallyová!
8 rokov... a každý deň nová nehoda.
Buď niekoho poraní nožom alebo si roztlčie hlavu!
Mohla podpáliť celý dom
S Michelle nebudeme nikdy šťastní.
Čo sa mi tu snažíš povedať?
Pošleme ju do ústavu.
Myslíš do blázinca?
Ako na to môžeš čo len pomyslieť?
Cathy, ja ju tiež milujem!
Ale i tak ju chcem poslať preč.
Mohla by to tu zničiť úplne.
Nie. Prepáč mi. Ja s tebou nesúhlasím.
Nemáme iné riešenie.
Ja už nemám trpezlivosť.
Sara! Pre Boha!
Stačilo...! Toto dieťa nás všetkých privedie do hrobu.
Paul, nechaj ju!
Už tu nezostane ani minútu Skoro zabila... Saru.
Pusti ju!
Nebola to jej chyba. Pre Kristove rany!
Pokús sa jej porozumieť.
Ona trpí.
Dusí sa vo svojej temnote.
Moje dieťa trpí!
V Dehradune je škola...
kde sa starajú o deti ako je naša Michelle.
Ak mi dovolíš, napíšem žiadosť o učiteľa...
My nepotrebujeme učiteľa...
...ale kúzelníka!
Už nikdy viac nechcem počuť to, že neexistuje liečba pre našu Michelle.
To bolo posledný krát Paul.
Možno je ten učiteľ i kúzelník...
ktorý ju privedie späť k životu.
Debraj.
Slečna Nair. Pristúpte k svetlu.
Čo to robíš, Debraj? Veď ti len teraz operovali oči.
A čo robíš s tou žiarovkou?
Táto žiarovka, slečna Nair, zomiera. Musím ju nechať svietiť.
Mám pravdu?
Ona.... zomiera.
Znova si celý deň pil. Však, Debraj?
Nie, nie...
Snažil som sa nájsť znamenie pre svetlo. To pre moje hluché a slepé deti...
ktorým bolo svetlo vzaté.
Svetlo... SVETLO!
Vyhláskuj to, Debraj. S.V.E.T.L.O. Svetlo
Aha! Rozdiel medzi učiteľom ...a kúzelníkom.
Niekedy ma riadne hneváš Debraj.
Hnev... Hnev
Prestaň s tými hlúposťami.
Hlúposť. Hlúposť Hlúposť. Hlú..Hlú..posť. Hlú..posť.
Nemám čas na tvoje reči. Mám pre teba veľmi dôležité správy.
Tri krát hádam.... ak je to moja výpoveď, vlož ju do tretej zásuvky.
Ak je to môj posledný plat, tak ten patrí do môjho vrecka...
a ak je to žiadosť, aby som odišiel z tejto miestnosti tak to odhoď do smetného koša.
A keď už pôjdete vykonať jednu z týchto troch vecí slečna Nair... mohli by ste mi prosím...
stadiaľ zobrať očné kvapky. Ďakujem.
Hádať tri krát môžeš Debraj...
ale na výber máš len jednu možnosť. Tento list.
Osemročné dievčatko v Shimle, volá sa Michelle.
Nevidí, nepočuje a jej rodičia jej nerozumejú.
Si ich posledná nádej, Debraj.
Inak ju strčia do ústavu.
Ja viem, že si najlepší učiteľ. Ona potrebuje učiteľa a ty prácu.
Hore hlavu!
Čo vidíš v tomto oku, Nair?
Veľkú lásku ku mne.
Musíš si dať prezrieť oči.
A v tomto? - Nič.
Volá sa Michelle, však?
Všetko vidím jasne.
Krásne ráno...
zasnežené ulice...
a to malé dievčatko...
stratená duša.
Dám jej krídla vytvorené zo slov, Nair.
Naučím ju lietať.
Pre seba nedokážeš urobiť nič a ostatným už tiež nepomôžeš.
Čo sa ti stalo, bolia ťa oči?
Nie, oči nie...
srdce...
Bolí ma z tvojich krutých slov...
Bolí... naozaj to bolí!
Po tridsiatich rokoch v tejto škole...
som len neviditeľnou a nevypočutou existenciou.
Keď som naposledy videl školu...
moji študenti na mňa mávali a boli otočení chrbtom.
Boli otočení chrbtom, Nair!
To.. to.. to.. bolí...
Naozaj to bolí.
Osud zviedol dohromady dve odlišné duše.
Ja som bola opustená Bohom...``
a ty si bol ustatý bojovník.
Ja som čakala sama vo svojej temnote...
a ty si mi priniesol plápolajúce svetlo.
Tak. Kde máme to dievča?
Tak len toto sme potrebovali. Učiteľa - alkoholika.
Zaujímavé. Rozpustilé škvŕňa.
A prekrásne....
Áno. Áno... niekto nový... nový kamarát.
Páčia sa ti moje okuliare, však? Dobre, môžeš si ich nasadiť...
tak... nech sa páči.
Si šťastná?
Učiteľ... Uči....teľ.
Pán Sahai, ona rozumie?
Nie, iba ma napodobňuje.
Dobré... dobré dievča.
Čo to robí?
To je jej znak na mňa. "Matka"
Tá má silu. - Prepáčte mi, pán Sahai.
To je v poriadku.
Čo je to!! Na čo je ten zvonček?
To je jej poznávacie znamenie.
Pre prípad, že by sa stratila, podľa zvuku by sme ju mohli nájsť.
Dajte to z nej preč!!!!
Ak si myslíte, že vaše dieťa je zviera...
čo potom očakávate od druhých? - Je vašou prácou z nej spraviť človeka.
Ako to chcete dosiahnuť?
Týmito prstami, pán McNally.
Pre slepých sú to ich oči...
...nemý hlas ...
poézia hluchoty.
Ruku pozdvihnite ako meč...
... a vložíte do nej silu.
Dokáže vás nakŕmiť ale i zbiť,
Ruka vám ukáže cestu k Bohu ale niekedy...
i von z dverí.
Nie je to také ľahké ako sa zdá. Moja dcéra je ako ja...
tvrdohlavá... - Drzá.
Nie vy. Vaša dcéra.
Pán Sahai o chvíľu bude obed.
Ďakujem pani McNallyová, nie som hladný.
Ďakujeme Ti Pane za chlieb, ktorý budeme prijímať.
Za vzduch, ktorý dýchame.
Za tvoju dobrotu a vieru, za to Ti ďakujeme, Pane.
Život je pokladom a milovaných opatrujeme a ctíme.
Nie.
Nechajte ju, pán Sahai.
Nie. Musí sa naučiť chovať sa.
Pustite jej ruku, pán Sahai!
Kvôli tomu sa nič nenaučila.
Toto pred mojimi hosťami tolerovať nebudem.
Michelle tak jedáva.
Počujte madam, buď bude jesť z taniera alebo ostane hladná. Povedal som to jasne?
Nechajte ju najesť sa, vy dostanete druhý tanier.
Ja nemám problém s tanierom, pán McNally.
Tanier je.... v poriadku.
Pustite ju. Takto sa nenaučí nič.
Necítite súcit nad tým čo tu robíte handicapovanému dieťaťu?
Ľútosť? Nad týmto diablom...? Môže si robiť čo sa jej zachce?
Nie pán McNally, Ľutujem vás...
a neopovažujte sa ju nazývať handicapovanou.
To stačilo! Nezabúdajte na to, že ste platený ako sluha tohto domu.
Učiteľ! Pán McNally... nie sluha... ale učiteľ.
Okamžite ju pustite.
Nie! Vy odíďte. Všetci.
Pán Sahai, Michelle sa tak chová...
Pani McNallyová... povedali ste, že budete spolupracovať.
V poriadku. Ale nemá význam to robiť takto.
Dajme mu šancu. Nechajme ho robiť si svoju prácu, Paul.
Odíďte! Odíďte!
Martha, prepáč mi za dnešný obed.
Nerob si starosti Cathy.
Je to nový učiteľ. Tak prečo si robiť starosti Však, Paul?
Martha, odveziem ťa domov.
Paul, ja sa s ním porozprávam...
Som veľmi hladný a idem sa najesť...
a ak budeš slušná, môžeš sa najesť aj ty.
Lyžička!
Nie. Rukami jesť nebudeš.
Otvor, otvor, otvor dlaň.
Nechaj to. Nechaj to tak.
Sadni.... sadni si.
Rukami sa jedla dotýkať nebudeš.
Sadni si... sadni.
Prestaň.... prestaň. Tak prestaň.
Prestaň.... prestaň. Tak prestaň. PRESTAŇ!
Lyžička. Lyžička.
Mamu tu mať nebudeš. Mama tu nebude.
Iba učiteľ. Budem tu len ja.... tvoj učiteľ.
Kde ideš? Čo si myslíš, že robíš...
Von nepôjdeš... Nie...
počkaj... kde si myslíš, že utekáš?
Von nepôjdeš...
poď... poď so mnou... no tak.
Poď sem... Sadni si.
Budeš jesť lyžičkou. Tak.
Budeš jesť lyžičkou. Lyžičkou.
Otvor ústa... Otvor...
Otvor ústa... Otvor... Otvor ich... Otvor ich....
Áno. Áno. ... veľmi dobre.
Ty malý zmätok....
Toto by ťa mohlo schladiť.
Takto sa učiť nemá...
Ďakujeme Ti pane za jedlo na tomto tanieri...
Za vzduch, ktorý dýchame.
Za zdravie, mier, krásu a lásku.
Prosím, nerob unáhlené rozhodnutia.
Paul ja viem, že táto metóda výučby je výstredná...
Je hrubý, arogantný a je to alkoholik.
Nehodí sa na učiteľa.
Ale ty si nevidel, čo dnes dokázal...
Michelle dnes jedla s... - Čo chceš Cathy?
Chceš aby ma napadol v mojom vlastnom dome?
Nie. - Tak teda pôjde preč.
Dúfam, že mi rozumieš.
Lesy sú krásne... temné a hlboké
Ale ja musím dodržať sľub... - Pán Sahai...
...A preísť míle kým otvorím tú prekliatu obálku. Áno!
Potrebujem sa s vami pozhovárať, pán Sahai. Ste zaneprázdnený?
Nie. Ani nie. Len píšem môjmu priateľovi o Michelle.
Dnes zvládla prvú lekciu lekciu o etikete a slušnom správaní.
Ale to vás asi nezaujíma
Preskočím lichôtky. Chcem, aby ste opustili tento dom.
Ja neodídem skôr ako si nedokončím svoju prácu.
Veď som len začal. Ešte toho máme pred sebou mnoho. Ale vy to isto viete.
Nepáči sa mi štýl vašej výučby.
A mne sa nepáči to, že do toho zasahujete.
Tu je lístok na vlak, šek... a prepúšťací list.
Už vás nepotrebujeme. Odchádzate zajtra prvým vlakom.
A Michelle pôjde ďalším do ústavu?
Takže teraz už je slepá, hluchá a ešte aj mentálne retardovaná.
Moja dcéra je v mojej zodpovednosti.
A v mojej takisto, pán McNally. Chápete, že toto ju...
úplne zničí?
Vlak má odchod presne o siedmej ráno.
A prosím vás... vráťte to na svoje miesto.
Dobrú noc.
Pán Sahai musí odísť.
O Michelle sa pozhovárame, keď sa vrátim.
Čo sa to v tom dome deje? Pani Gomesová!
Čo sa to tu deje? To je smiešne.
Pani Gomesová, nerozumiem tomu, čo sa to tu dnes deje.
Dobré ráno, pani McNallyová. Ako sa dnes máme?
Pán Sahai...? Mysleli sme si, že ste už odišli.
Len sme si vymenili izby pani McNallyová. Nikdy neodchádzam od nedokončenej práce.
Čo chcete?
To isté čo vy...to, aby sa Michelle stala samostatnou.
A na to potrebujem čas a priestor.
Predsa viete, že Paul...
Odišiel na dvadsať dní preč. A tých dvadsať dní patrí mne a Michelle.
Tak a teraz nepovedzte nie, pani McNallyová.
Nie!! To nie je možné. Z toho že Paul odišiel nebudete ťažiť.
Ach, môj Bože!! Ach, môj Bože!!... Tomu neverím!
Je to smiešne. Ja tomu neverím!
Čo ste to spravil? Toto je jeho študovňa...
A teraz bude Michellina.
Pani Gomesová!!! Dajte to späť! - Nie, Madam, má pravdu!
A teraz vás počúva už aj služobníctvo!
Kto ste zač, že sa staráte do môjho domu?
Michellin učiteľ.
Bol... bol... pán Sahai, ale už nie ste.
Som vaša posledná nádej.
Ak odídem, tak o pár dní...
Michelle pôjde do ústavu.
Pán Sahai... Pán Sahai!
Áno?
Pokiaľ som na svete ja, Michelle nikdy do ústavu nepôjde.
Rozumiete?
Moja matka vždy...
vravela to isté.
Pokiaľ žijem...
moja dcéra ma nikdy neopustí.
Ale jedného dňa ju sama...
do ústavu priviedla.
A stratila sa za jeho bránami.
Michelle je hluchá a slepá pani McNallyová!
Nie je mentálne retardovaná!
Musí vedieť rozpoznávať slová...
všetko čoho sa dotkne, všetko čo zje...
má meno a význam. Ja ju naučím hovoriť...
prostredníctvom znakov.
Ale kým je v dome, nič z toho sa nestane.
Tak preto!
Najprv...
musíme zmeniť túto časť domu.
Všetko musí byť pre ňu nové.
Žiadne noviny, žiadne knihy... Iba holé steny.
Dokonca zmením i vôňu tejto izby.
Po druhé, nad Michelle budem mať moc iba ja.
Bude sa musieť spoľahnúť iba na mňa!
Po tretie, nik, dokonca ani vy, nebudete mať prístup do tejto izby.
Nie, nie nie... neotáčajte hlavou! Pozrite sa na mňa... pozrite!
Je to ťažké, ale všetko je to len pre Michelle.
Po štvrté, jediné čo po vás žiadam je trpezlivosť a viera.
Žiadny plat, žiadne ústupky, nič a...
žiadny alkohol.
A po piate...
Tak kedy si môžem prísť po študentku?
Dnes večer.
Viete. Pani McNallyová, Rád by som si zaspieval...
no môj spev, je taký.... patetický.
Drahá slečna Nair, Mám pre Vás dobré správy.
Určite nebudete šťastná, ak Vám poviem, že kúzelník má prácu.
Dnes je Michellin prvá deň...
Pán Sahai... - V škole!
Vaša študentka.
Dodržali ste svoj sľub, pani McNallyová.
Škola začala a rodičia tu už vítaní nie sú.
Takže by ste mali odísť.
Nikdy som ju nenechala samotnú.
Dajte na ňu pozor, prosím. A nebuďte na ňu hrubý.
Nie.
Díva sa na mňa. - Áno, ja viem.
Teraz už ide k vám. Odíďte, pani McNallyová.
Prosím odíďte. Vráťte sa.
Nie, ja to nemôžem... - 20 dní!
20 dní sa jej nemôžete dotknúť - Ale je čas na jedlo.
Áno, ja viem. Ale musíte odísť.
Prosím. Prosím, môžem...? - Povedal som, aby ste odišla.
NIE! Nie. Už nie mama. Ani otec. Iba ja.
Ja, tvoj priateľ. Tvoj priateľ.
Pozri, vidíš, no vidíš, tvoj učiteľ. Priateľ. Priateľ!
Kúzlo začalo, slečna Nair! Kúzlo!
Zmením jej život.
Kúzlo začalo! Kúzlo!
Prebuďte sa, Slečna... Michelle McNallyová. Prejdeme cez temnotu.
Cez temnotu v ktorej žijete.
Nespočívajte v temnotách.
Príďte za svetlom! Svetlo. Svetlo.
Áno! Áno! Áno! Svetlo!
Abeceda sveta začína písmenami A, B, C, D, E ale tá vaša...
začína písmenami B, L, A, C, K...
black, black, black.
Vaša abeceda, váš svet slečna Michelle sú iné.
Vy ste iná, vy ste, vy ste vy ste iná...
a ste hrdá na to, že ste iná.
Nech sa páči. Toto je koláč. Áno, koláč,
K.koláč, K.O.L.Á.Č.
Koláč, K.O.L.Á.Č., koláč...
K.O.L.Á.Č. vyhláskuj to. Vyhláskuj... koláč.
Daj ruku. Vyhláskuj to. Vyhláskuj.
Nechceš sa ho dotknúť!
Pani McNallyová, mohli by ste...
Pani, pani McNallyová, mohli by ste mi doniesť nejaké svetlo?
Už idem! Už idem.
Pre Boha! Je v poriadku?
Mohli by ste mi doniesť svetlo?
Pán Sahai! Pán Sahai.
Dobrý večer. - Nepotrebujete pomôcť?
Vyzerám snáď na to, že by som potreboval pomoc?
No, mne sa zdá, že vás zrazila na zem.
Áno, zrazila.
Oči nie sú až také potrebné v porovnaní so svetlom.
Naučil som sa to od Michelle.
V tme oči nepotrebujete.
Prvé kolo skončilo mojim knockoutom. Ale druhé bude patriť mne.
Veľa šťastia, pán Sahai. Veľa šťastia.
Poď, áno, poď... Sem!
Toto je voda. Nie, nie... Neboj sa. Neboj sa.
Pán Sahai.. - Áno?
Michelle sa vody bojí.
A ja chcem, aby ten strach vyhnala z mysle.
O päť dní bude plávať. Druhé kolo začalo.
Hej! Kde to ideš? Poď sem.
Kde ideš? Vráť sa...
Opatrne. Teraz opatrne. Pozor!
Povedal som ti, aby si bola opatrná.
Pokoj. Ukľúdni sa, kľud. To je tŕň.
Balzam, balzam.
Na zmiernenie bolesti.
Vaše prvé podanie rúk, pán Sahai.
Áno, a teraz sme priatelia.
A... môj prvý vzdušný bozk.
Musí sa naučiť, dávať pozor na tŕne.
Tŕňmi, ktoré zdobili Kristovu korunu.
Áno, pani McNallyová?
Áno!
Pomaly som začala chápať vzťahy medzi vecami...
medzi tŕňom a bolesťou...
medzi vodou a smädom...
ale jeden vzťah mi nebol jasný...
vzťah medzi pomenovaniami a vecami.
Vták.. vták.. vták
Lopta. L.O.P.T.A. Lopta. Lopta.. Lopta..
V.O.D.A.
Voda. Voda... voda.
LYŽIČKA
Toto je ... obrúsok...
Nie. Toto nie je lyžička.
Toto je... obrúsok, Obrúsok.. Povedz `Obrúsok`.
Som unavený.
Nie, ešte vám ju nedovolím zobrať.
Ešte sa nič nenaučila Pozná slová, no nie ich význam.
Stále nazýva obrúsok lyžičkou. Ešte máme čo robiť.
Ešte koľko pán Sahai? Ubehlo už devätnásť dní.
Dohoda znela na dvadsať, ešte stále mám pár hodín.
Čo dokážete za tých pár hodín?
Poznanie, pani McNallyová, prichádza ako blesk z jasného neba. Poznanie je ako zažnutie sviece....
Ak raz tú sviecu zasvietite, celý dom sa rozžiari svetlom.
Verte mi, zázrak sa môže stať kedykoľvek...
A Paul sa môže každú chvíľu vrátiť. Je mi to naozaj ľúto.
Prídem si po ňu zajtra na svitaní.
A ja si prajem, aby zajtra slnko nevyšlo, pani McNallyová.
Dobrú noc.
Čo?
Z mojej Michelle ste spravili mladú dámu!
Ďakujem vám.
Ďakujem.
Lyžička...
Vyskúšajte či pozná význam každého slova.
A bez slov, nikdy neopustíš temnotu.
Nikdy neuvidíš svetlo!
Nikdy neuvidíš svetlo.
Dajú ti na opasok zvonec a nazvú ťa kravou. K.R.A.V.A.... krava.
Staneš sa zvieraťom Michelle. Iba zvieraťom.
Michelle...
Strčia ťa do ústavu.
Ale tentoraz sa to nestane.
Musíš sa učiť Michelle. Počúvaš?
Si moja posledná nádej. Michelle, Michelle...
Michelle, počúvaš ma? - Musíte odísť, pán Sahai.
Nie, neodídem pani McNallyová.
Len tak ľahko sa nevzdám.
Ja som svoj sľub dodržala. Teraz je rad na vás.
Ale ešte nie je koniec pani. Stále ostáva pár minút.
Paul sa môže čochvíľa vrátiť. Pán Sahai.
Áno. Pani McNallyová. Ale ona sa musí učiť.
Pán Sahai... - Musí sa naučiť...
že ruka ktorú zviera má meno. To, že ste matka, matka...
M.A.T.K.A... matka.
a toto je OTEC.
Paul, ja... - Odíďte, pán Sahai.
Drahá slečna Nair, určite budete rada, keď sa dozviete...
že po dvadsiatich dňoch, ktoré som strávil s Michelle, som neuspel.
Aj keď a v duchu smejete a pozeráte sa mi do očí..
veľmi sa mýlite.
Pani Gomesová, zastavili by ste ju?
Nechajte ju pán Sahai. Dnes je veľmi šťastná.
Nie! Prestaň Michelle. Ty malý spratok.
Nedovolím, aby si mi to robila.
Myslím, že som mal odísť...
ale ja neodídem a nenechám ťa chovať sa takto.
Prestaň Michelle. Prestaň!
Nezabudni na to, čo som ťa naučil za tých 20 dní... sadni si.
Prosím vás pustite ju, pán Sahai, nechajte ju.
Sadni.. sadni si.
Tento obrúsok používaj na krk a lyžičku na... jedenie.
Nebudeš ju odhadzovať...
Poď sem, no tak...
Ty škvŕňa... chceš ma obliať vodou!
Naučím ťa, čo je to voda! Poď sem! Voda je, no tak!
Toto je voda... voda... voda...
Daj mi ruku.. Voda... voda .. . Rozumieš?
Voda.. toto je voda...
V.O.D.A.
Áno...toto je `tráva`. T.R.Á.V.A. vyhláskuj to..
Veľmi dobre.. Veľmi dobre.. Pani McNallyová!!!
A toto je `KVET` kvet.. ...K.V.E.T...
Pani McNallyová!! Pán McNally!!
Čo sa stalo pán Sahai? Je Michelle v poriadku?
Michelle. Michelle ona... Pani McNallyová. Ona vie, ona vie.
Ona rozpoznáva význam slov.
Ona vie. Rozpoznáva význam slov.
Pozrite. Pozrite!
Áno, Michelle... Mama. Mama...
Maa..
Mama
Maa..
Ešte raz
Ma..
Ote... Ote...
Toto je `Učiteľ`. ``Uči..teľ``
Uči...Uči
Áno...Áno
Áno, toto je tvoj učiteľ.
Drahá slečna Nair...
Určite budete rada, ak sa dozviete, že ....
som... ja som...
V ten deň ste vyhrali svoju prvú bitvu nad temnotou.
No dnes si už na nič nespomínate.
Teraz budem bojovať ja s vašou temnotou.
Ja vás naučím všetko tak, ako ste ma to naučil vy.
Voda. To bolo slovo, ktoré ste ma naučili ako prvé...``
a potom...
ste mi každé slovo napísal do dlane....
ako virtuóz svoju symfóniu.
Cathy!
Martha... Martha! Kedy si sa vrátila z Londýna?
Veľmi rada ťa vidím. Šťastné a veselé Vianoce.
Pán McNally... - Už idem, pán Sahai. Chvíľu počkajte.
Rád by som vám predstavil pána Fernandeza, rektora univerzity kráľa Edwarda.
Chcel by som, aby na nej študovala aj Michelle.
Je mi cťou sa s vami stretnúť, pán Fernandez.
Potešenie je na mojej strane, pane.
Nemôžem uveriť ako ten čas letí, Martha.
Niečo ti ukážem... Tu... poď.
Spoznávaš ju? Moja mladšia dcéra, Sara.
Sara, toto je teta Martha, moja dávna priateľka.
Dobrý deň, teta Martha. Počula som...
A kde je Michelle? Nemôžem sa dočkať, keď ju uvidím.
Michelle. Nevidela si ju?
Áno... myslím, že je vo vnútri, ospravedlňte ma.
Poď... pohľadáme ju.
Tu ju máme.
Pán Sahai. Pozrite sa na ňu. Nedokáže počuť ani vidieť,
Ale... pozrite sa na ňu, je nádherná.
Toto je Michelle McNallyová...
Dievča o ktorom som vám rozprával. - To je nemožné pán Sahai.
Pán Fernandez, slovo a význam slova "nemožné" som ju nikdy nenaučil.
Pre takéto deti sú zvláštne školy...
kde sa učia veľa vecí.
Robiť koše.., prášiť koberce...
Počuli ste už o tom, že by sa dievča ako Michelle dostalo na normálnu vysokú školu?
Nie, ale rád by som.
A ako bude rozumieť prednáškam?
Sadnem si vedľa nej. Všetko sa naučí pomocou znakov.
Každé slovo, každý list.
Michelle... zoznám sa so svojim rektorom.
Áno,... povedal som mu,... že chceš študovať umenie a nie vedecký smer.
Pán Sahai budem sa musieť poradiť so správnou radou.
Dobré skutky si žiadajú neoblomnosť človeka.
Dúfam, že túto možnosť nepremárnite.
Na zdravie.
Pán Sahai, je vám známy fakt, že táto univerzita je pre normálnych študentov.
Ale pretože veríme Michelle...
a veríme v tom, že ste dobrým učiteľom...
S Michelle sa pozhovárame. - Ďakujem vám.
Ale dnes jej prekladať nemôžete.
Zavolali sme si odborníčku, ktorá nepozná dokonca ani vás.
Ona jej bude tlmočiť.
Budú sa s tebou zhovárať. Bude tu iný prekladateľ, ja nie, dobre?
Tu ju máme.
Slečna Nair...?
Vitajte, zoznámte sa s pánom Sahaiom.
Dobrý deň, pani Nair. - Dobrý deň.
Svetlo.
Ste pripravená na rozhovor?
Sme pripravené, pane.
Prečo chce študovať?
Prečo chceš študovať?
Chcem študovať... a učiť sa...
aby som mohla viesť dôstojný, a nezávislý život... a ostať nažive.
Koľko je na svete oceánov?
Pre mňa je každá kvapka vody oceánom.
Neodpovedá na moju otázku. Koľko je na svete oceánov?
Chcú priamu odpoveď na svoju otázku.
Ak by sme sa nachádzali v Indii na ktorej strane by ležala Amerika?
Zemeguľa je guľatá. Takže Amerika môže byť na oboch stranách.
Čo pre ňu znamená poznanie? - Čo pre teba znamená poznanie?
Poznanie... je všetko.
Poznanie je tajomstvo, múdrosť, odvaha, svetlo, zvuk.
Poznanie je moja Biblia, Boh...
Učiteľ!
... poznanie je môj učiteľ - Bravo! Výborne.
Gratulujem vám, pán Sahai.
Vaša študentka sa stala našou študentkou.
Ďakujem vám... Ďakujem.
Odpovedala som im na každú otázku.
Michelle dnes vyzerá šťastná Paul. Stále rozpráva o tom rozhovore.
A celý deň sa usmieva.
A prečo nie? Dievča, ktoré nedokázalo sedieť za stolom...
získalo miesto na univerzite. Neuveriteľné.
Dokážeš si to predstaviť? Dokážeš si predstaviť, že ju raz uvidíme promovať?
Bude to výnimočný deň, však Sara?
Áno, samozrejme, mama.
Všetko čo spraví je výnimočné, však?
Prepáč, ale musím dokončiť skicu.
Dobrý večer Sara. - Dobrý večer.
Pán Sahai, gratulujem vám. Opäť ste dokázali...
ďalší zázrak. Stále máme veľa na práci, pán McNally.
Cesta je len na svojom začiatku.
Učiteľ!
Veľmi dlho čakala na darček.
Čo je to?
Tvoj priateľ, na celý... život.
Nepotrebujem to!
Nechcem byť na nej závislá.
Nebudeš na nej závislá.
Budeš voľná a nezávislá. Rozumieš?
Toto bol začiatok môjho nového života...
...nový pocit, nový horizont...
Vy ste mi veril...
...a ja som verila v moje krídla.
Spomínate si aká som bola v ten deň šťastná?
Je rozumné nechať ju žiť samotnú?
Ona nie je sama, slečna Gomesová tu bude tiež.
A ja budem tiež v susedstve..
Univerzita je blízko, bude sa stretávať s novými ľuďmi.
My ju chrániť celý život nemôžeme.
Nebojte sa. Ona bude v poriadku!
Čo sa deje, Sara?
Pred chvíľou sme sa smiali a teraz sa hádame.
Štve ma to, mama. Hocičo čo zoberiem a preložím inde...
ona zoberie a hodí to inam.
Mama, mám ju veľmi rada, naozaj.
Ale... Prosím... ušetri ma od tohto. Dobre?
Je veľmi rozrušená, miláčik. Prosím pochop to.
Ja rozumiem. Ale vždy je to len o nej, nemám pravdu?
Jej rozrušenie, jej šťastie, ona je tou, ktorá pre teba znamená všetko.
A čo ja? Mám snáď používať znakovú reč, keď sa s tebou zhováram?
Paul, nemôžem uveriť, čo mi to rozpráva.
Môj Bože... Michelle!
- Nie, slečna McNallyová. Nechajte ju osamote.
S každým pádom, porastie vyššie.
Spadla som.
To je tajomstvo.
Chcem, aby si išla sama a bez pomoci.
50 krokov. Rovno a potom doprava. Rozumela si?
JoJo... pomaly... Už nie som najmladšia.
Prepáčte mi.
Kde to ide?
Kde... to ideš?
Nie nie nie...Tadiaľto nie... tadiaľto.
Nie...! Už meškáme...
Poď... áno, ponáhľaj sa.
Áno, tak...
Bež, bež, bež! Áno!
No tak, poď... pohni sa.
Mala som veľa učenia, no málo času.
24 hodín bez písania...
Tvoje prsty by mi mali napovedať.
Začal život v lone alebo vznikol zo zeme...
Začína cesta v temnote a končí tam?
Jedného dňa budeme musieť prejsť cez túto temnotu...
a prísť až k svetlu.
Jedného dňa budeme musieť prekročiť temnotu, aby sme dostihli... svetlo....
Otvorili sa mi nové možnosti...
`získala som nových priateľov, nové príbehy, novú poéziu...
nový spôsob nazerania na svet...
To čo vidíte to i snívate.
Nie. Ona, ona... nesúhlasí s básnikom...
Oči sen nevidia, no myseľ áno.
Sen, ktorý snívam i teraz očami nedokážem zazrieť.
Našim snom je to, že jedného dňa ukončíme štúdium.
Ste pripravení?
Áno...
Strom... - Strom...
Mot... - Motýľ...
Vt... - Vták...
Ryba... - Ryba...
Včela.. - Včela..
Boli to najlepšie chvíle môjho života...
spomienky, ktoré z tej doby mám mi privádzajú radosť ešte i teraz.
To je v poriadku....
V poriadku!
Čo...?
Nie, teraz nebude snežiť. Prosím, sústreď sa na učenie.
Nie, nie... nepotrebuješ dáždnik, sústreď sa.
Daj mi ten dáždnik. Prestaň..
Daj mi ten dáždnik...
daj...mi... ho.
Nevidíte?
Prepáčte, pane.
Hej...nie..nie. Nie. Je to v poriadku... nič sa nestalo.
Nie, nie...
Si pomalá! Ako chceš zvládnuť skúšku?
Pokúsiš sa?
Tak sa na to pozrieme.
Desať slov za minútu.
Musíš sa pokúsiť ich napísať tridsať. Tridsať slov!
Prešla som? - Nie, vyletela si.
Nie, nevyletela si z jedného ani z dvoch predmetov. Ale zo všetkých!
Ľudia oslavujú úspechy, no my sme oslavovali neúspech.
Keď som jedla zmrzlinu, rozprával ste mi príbeh o pavúkovi.
ktorý si po nespočetných pokusoch postavil dom.
Koniec koncov, neúspech je prvým krokom k dosiahnutiu úspechu...
no pre mňa bolo tých krokov nekonečne veľa.
Pán Sahai, ako sa máte? Ako sa darí Michelle?
Má sa dobre, už poznáme jej výsledky.
A ako dopadla?
Opäť neuspela.
Ale veď tvrdila, že to bolo ľahké.
Klamala, no už si môže užiť prázdniny.
Ale veď ste tvrdil, že po pádoch človek povstane.
Pred tým ako padnem ju chcem naučiť vzlietnuť.
Starnem, viete?
Nie... - Čo sa stalo?
Opäť nespravila skúšky? - Áno, Paul, bojím sa.
Myslím, že pán Sahai...
Mama... Chcem ísť domov.
Mama, nespravila som skúšky.
Učiteľ na mňa kričal.
Milujem ťa, dieťatko.
Povedal som vám, že ma hľadal pán Fernandez.
Pán Sahai, poďte dnu. Už na vás čakám celý deň...
Chcem sa s vami podeliť o môj najväčší úspech.
Prosím, posaďte sa.
Pán Sahai Michelle už študuje dva roky ten istý ročník.
A tak ma napadlo, že by som jej mohol trochu... pomôcť.
Prvý ročník Umenia v nepoškodenom Braillovom písme.
Raz ste mi povedal, že máme len málo príležitostí na vykonanie dobrých činov.
Som rád, že ste túto príležitosť nepremárnil.
Teraz už Michelle nik nezastaví od dosiahnutia cieľa. Ďakujem vám.
Niet za čo... je to moja povinnosť, je mi potešením a som na to hrdý.
Veril som že je to dobre.
Deje sa niečo?
Pán Sahai. zoberte knihy a dajte ich Michelle.
Ako sa dostanem von?
Ako... sa dostanem von?
Prepáčte?
Ako sa dostanem von?
Dverami pán Sahai... sú za vami.
Von sa dostanete presne tak ako ste vošli dnu.
Áno...
Pán Sahai, je všetko v poriadku?
Uči....teľ...
Postupom času som pociťovala nové pocity...
cítila som niečo, čomu som nerozumela....
`Vedela som, že tu nie je nik, iba vy... môj učiteľ...
Preto som premýšľala nad iným vzťahom s vami... môj učiteľ.
Bolo nesprávne, ak som takto uvažovala?
Veľa vecí sa menilo...
no stále som nezvládala skúšky.
Koniec, Michelle... čas vypršal.
Michelle, už aj tak som ti dala viac času.
Michelle... vyberiem papier zo stroja.
Nie...nie.... - Prosím....
Pusti to... - Prosím......
Pusti to... nie... pusti to...
Vedieť odpovede nie je všetko...
Chceš ma úplne odrovnať. Som nahnevaný... veľmi nahnevaný....
Nie... vedieť odpovede nestačí...
Musíš ich vedieť dať na papier, rozumieš?
Nestoj tam ako zmoknutá sliepka!
Je to v poriadku. - Nie, nie je, pani McNallyová.
Nie je to len jej neúspech ale aj môj.
Toto je už tretí rok po sebe čo nezvládla skúšky.
Celé tri roky preberáme stále tie isté lekcie.
Ona len pomaly píše. 10 slov za dve minúty. Myslím si...
Hej, Michelle... Michelle...
Čo si myslíš, kde to ideš?
Pusti ten kufor... Pusti ho, pusti ho...
Pusti ten kufor!
Stačilo! Chcem ísť domov.
Nie. Nie... nikam nepôjdeš.
Nechcem tu zostať. Nechcem študovať.
Nie.. nie.. ty tu ostaneš.. a budeš sa učiť. Rozumieš?
Budeš sa učiť. Za tri roky si už celú knihu ošúchala...
ale nič si sa nenaučila. - Nechajte ju, pán Sahai!
Slečna McNallyová, Ja som kvôli tomuto nestratil 18 mesiacov svojho života!
Nedovolím jej, aby neuspela.
Hej...poď sem... poď sem...
Počuj,...
ty pred neúspechom neutečieš. Rozumieš? Ja to nedovolím!
Michelle... čo je to? Neopovažuj sa znevažovať knihy!
Pozbieraj to... No tak. Pozbieraj to...
pozbieraj tú knihu... Michelle.. Michelle....
Pozbieraj tú knihu...
Prestaň
Pokiaľ budem nažive, ty sa budeš učiť.
Ja sa učiť nechcem.
Ale áno! Budeš sa učiť. A ukončíš školu.
Čierne šaty. Náš sen...
Nechcem čierne šaty. Môj svet je čierny.
Nie. Tvoj svet... tvoj svet nie je čierny. Je plný svetla!
Môj svet je čierny, čierny, čierny!
Čierny... čierny
62 slov...
za menej ako dve minúty.
Už nie je pomalá slečna McNallyová.
Je čas na oslavu.
Čas na ... zmrzlinu, moja drahá.
Na zmrzlinu? - Áno...
Slečna McNally. Život je zmrzlina Musíte si ju vychutnať kým sa roztopí.
Môžem poprosiť dve...?
Zmrzlinu, samozrejme...
Pane.. zmrzlina...
Vaša zmrzlina... pane.
Čo sa deje? - Uči...
Čo vám je?
Váš výdavok, pane.
Pane, váš výdavok.
Ste v poriadku...? Zavolajte doktora!
Pán Sahai?
Tu ste... Hľadal som vás.
Áno...?
Nepoznávate ma?
To som ja... Fernandez.
Michellin školiteľ.
Ach... áno. Samozrejme. Privediem vám ju.
Michelle! - Michelle nepočuje pán Sahai.
Ja ju zavolám.
Slečna Gomesová!!! - Michelle nie je doma.
Je tu.
Ak ste zabudli moje meno, zabudli zavrieť dvere...
to sa stať môže... no zabudnúť Michelle...
Niečo vážne sa s vami deje, pán Sahai.
Myslím, že by ste mali vyhľadať pomoc u doktora...
Dobrú noc, pán Sahai.
Prepáč... mi.
To je v poriadku.
Už na mňa nikdy nezabudni...
Sľubujem...
Nikdy na teba nezabudnem.
Bála si sa o mňa?
Nie. Neboj... sa o mňa...
jednoducho... starnem.
Nie... Nestrachuj sa.
Choď si... ľahnúť.
Mám ti zaspievať... uspávanku...
Nie, ja neviem spievať...
Tíško, moje dieťatko. V korune stromu.
Tam kde vetrík pofukuje, pohojdám ťa v kolíske...
Tíško, moje dieťatko...
Búrka rozmetala moje sny...
Zničila všetky sny, ktoré sa mi kedy prisnili.
V ten deň som po prvý krát pocítila strach.
Ako by som žila, ak by si na mňa zabudol?
Čo sa stalo? - Nechce zísť dolu.
Cíti sa nemotorná, na to aby sa ukázala tvojim svokrovcom.
Myslí si, že pokazí celý večer.
A doteraz jej to nevadilo?
Prestaň Sara..!!!
Trápi ju zdravie pána Sahaia...
Veľmi ma boli to, že spolu vy dve tak bojujete...
Uprav ju a znes dole.
Mám ešte veľa inej roboty...
Michelle, prosím ťa...
všetko čo si doposiaľ spravila bolo výnimočné.
Ale dnes je výnimočný deň pre mňa.
Som zamilovaná a dnes sa pred tebou zasnúbim.
Viem, že ťa to môže nahnevať.
Možno večer ako je tento v tvojom živote nenastane...
a možno si myslíš, že ty sa nikdy nezamiluješ.
Ale ja verím, že áno. Naozaj v to verím...
ale, kým sa tak stane...
prosím ťa.. nepokaz mi môj večer. Dobre?
Dnes som veľmi šťastná, pretože všetci ľudia, ktorých na tomto svete milujem...
sú v tejto miestnosti. A pri tejto príležitosti by som vám rada povedal pár slov.
Som veľmi šťastná, že mám takých rodičov ako ste vy.
A sestričku akou je Michelle.
Nebola som najlepšou dcérou a ani sestrou.
Ale chcem vám povedať, že vás veľmi milujem.
A milujem tento dom.
Tu, v ňom, sa ukrýva veľa mojich spomienok.
Pamätám si na jeden deň keď sme sa ja a Michelle hrali na záhrade.
Utekali sme cez trávnik držiac sa za ruky.
A obe sme padli na zem a spoločne začali plakať.
Otec a mama vybehli z domu a zobrali Michelle a ja som ostala von...
zostala som tam... s natiahnutými rukami.
Čakala som.
Stále som čakala.
Ako dieťa som na ňu bývala veľmi nahnevaná.
Rovnako ako som ju mala rada, tak som na ňu i žiarlila.
Kŕmila som ju jedlom, ktoré mi nechutilo.
Zvykla som ju budiť uprostred noci a pýtať sa jej...
či nechce piť? Michelle vždy pokyvkala hlavou a povedala áno...
a ja som len otočila hlavu a zaspala.
Ona na mňa čakávala celú noc.
Neverím tomu, že som toho bola schopná.
Môžeš Marc?
Za všetko, čo som kedy spravila, za všetky moje chyby...
a hnev... by som sa rada povedala: Prepáčte.
Povedala som niečo zlé?
Tak mi prosím dovoľte ukončiť to. - Nechcem to počuť,
Je to pre mňa dôležité. Michelle.
Michelle.... - Dosť!!!!
Sadni si.
SADNI... SI.
Pre tento radostný a a dôležitý večer...
si Michelle pripravila pre Saru príhovor.
Ja som ho mal prečítať a Michelle mala rozprávať pomocou znakov.
No nemyslím si, že Michelle má náladu na znakovú reč.
Je dobré, že sme si vypočuli všetko čo povedala Sara.
Bola som osemročné divé a prudké dievča večne nahnevané na život.
Cítila som, že nikdy neokúsim prekrásne chvíle života.
Potom mi však mama vložila Saru po prvýkrát do dlaní...
a ja som vedela, že budem vidieť život cez jej oči.
Mama mi hovorila, že som sa celý deň usmievala.
Sara so mnou zdieľala všetku svoju radosť...
držala ma za ruku a všade ma brala so sebou.
Keď nebola na blízku mama vždy ma nakŕmila...
budila ma v noci, len aby sa ma opýtala, či nie som smädná.
Ty si bola hlasom mojich nemých prstov.
Veľmi sa teším na deň tvojej svadby.
V ten deň sa oblečiem do nádherných šiat.
Ja sa možno nikdy nestanem mladuchou, no určite budem družičkou.
Nauč prosím ťa Marca znakovú reč. Chcem mu toľko o tebe povedať.
Ďakujem ti, Sara, že mi dovolíš byť tvojou družičkou.
Sľubujem ti, že nebudem plakať... ak sa vyberieš s Marcom na spoločnú cestu životom.
No a pokračujeme v tejto radostnej nálade...
prípitkom....
na Saru a Marca.
Beriete si vy, Marc Philip Bragger, Saru Mariu McNallyovú...
za svoju zákonitú manželku? - Áno, beriem.
Marc... hovorí áno.
Beriete si vy, Sara Maria McNallyová... - Teraz sa kňaz pýta to isté Sary...
Marca Philipa Braggera za svojho zákonitého manžela?
...či súhlasí... - Súhlasím.
Sara hovorí... "Áno".
Týmto vás vyhlasujem za ženu a muža.
Teraz si vymeňte prstienky.
Môžete pobozkať nevestu.
Kňaz ich požiadal, aby sa pobozkali.
Na tvár? - Nie, nie na tvár. Na pery.
Čo tu robíš?
Chcela som sa porozprávať.
Milujete... ma?
Trpím...
Viem, že trpíš...
Možno nikdy nepoznám... aké to je milovať... muža.
Možno sa nikdy nedozvieš, aké je to prežiť fyzickú lásku...
ale...
Pobozkali by ste ma...
prosím?
Učiteľ...
Tým že ste mi dali dôstojnosť ako žene...
ste stratili vážnosť ako učiteľ.
Uvedomila som si, že som sa priveľmi pýtala.
Urobila som chybu.
Nedali ste mi ani šancu, aby som vás požiadala o odpustenie.
Odchádzam.
Ako tvoja slepecká palička, nikdy nezabudnem na jednu vec.
Temnota sa ťa snaží čo najviac pohltiť.
Ale ty musíš ísť napriek všetkému za svetlom.
Každý tvoj krok naplnený vierou ťa udrží nažive, Michelle.
Opäť raz svetlo pohltí temnota...
a zvuk zanikne v tichu.
Dvanásť rokov som kráčala po ceste ktorú ste mi ukázal...
bola som sama v temnotách.
Po dvanástich rokoch som vás našla pri fontáne...
a dnes po dvanástich dňoch som našla papier so znakmi.
Tento rok končím štúdium Umenia.
A chcem, aby ste bol prvý, kto si túto šťastnú novinu vypočuje.
Pán Sahai toto je vaša posteľ. Prosím vás ľahnite si.
Prosím... tak, pán Sahai...
Toto je vaša posteľ, pán Sahai!
Sestrička!
Pán Sahai...
prosím vás ľahnite si... pán Sahai
Učiteľ...
Učiteľ!
Dnes sa medzi nami nachádza študentka,...
ktorá je príkladom odvahy a sily...
a ktorá dokázala, že nič nie je nemožné.
Je pýchou našej univerzity.
A pri tejto príležitosti, by som ju požiadal o pár slov.
Dámy a páni - Michelle McNallyová.
To je moja dcéra.
Po mnohých pokusoch...
pavúk, i napriek tomu, že pár krát spadol...
konečne utkal svoju sieť.
Mravec sa dostal až na samý vrchol hory.
Korytnačka prešla cez púšť...
a dnes Michelle McNallyová, konečne ukončila svoje štúdium.
Medzi mnou a vami je však rozdiel.
To čo vám zabralo dvadsať rokov mne trvalo štyridsať.
Ale konečne som to dokázala!
Ako malé dieťa som sa iných ľudí stránila.
Moji rodičia sa za mňa hanbili.
Každý rok som volala domov a oznamovala, "Mama, nespravila som skúšku."
Ale dnes môžem povedať...
"Mama, spravila som ju."
Viem, že sú na mňa moji rodičia hrdí.
Hovoria celému svetu, "Toto je naša dcéra."
Ďakujem vám mama a otec...
Ako dieťa som stále niečo hľadala.
Ale nakoniec jediné čo som našla bola temnota.
Raz ma však mama zverila do neznámych rúk.
Bol úplne iný. Bol to kúzelník.
Roky ma stránil od temnoty.
Keď prídeme k Bohu budeme slepí.
Nik z vás nebol nikdy slepý ani hluchý.
Ale ja som sa Boha dotkla. Pocítila som jeho prítomnosť.
Nazvala som ho "Učiteľ".
Všetko pre mňa bolo ČIERNE,
Ale on ma naučil nový význam slova "čierny".
Čierna nie je len temnota.
Je to farba činu.
Farba poznania.
Farba promočných šiat.
Je to farba, ktorú máme dnes všetci na sebe.
Ale medzi mnou a vami je rozdiel.
Vy ju máte na znak oslavy ukončenia štúdia.
Ale ja nie.
Ja ju mám preto, aby to bol môj učiteľ kto prvý uvidí, že mám...
oblečený tento čierny habit.
To on ma tu priviedol každý rok, keď sa konala promócia.
Každý rok sme stáli pri dverách...
a každý rok mi písal prstom na dlaň..
"Jedného dňa ťa tam chcem vidieť stáť, Michelle"
Trvalo mi štyridsať rokov...
aby som naplnila jeho sen.
A dnes po prvý krát cítim nedostatok svetla.
Pretože chcem, aby tu stál on...
aby sa na mňa pozeral a bol na mňa hrdý.
"Učiteľ"
"Náš sen"...Učiteľ...
"Drahá slečna Nairová, istotne budete rada ak vám poviem, že sme prišli k svetlu,
Dnes si môj učiteľ zapamätal prvé slovo - Voda.
Je to ten najväčší učiteľ na svete...
ktorý opäť dokázal, že nič na svete nie je nemožné.
Bol to on, ktorý mi ukázal, že nie je väčšej radosti ako žiť pre niekoho druhého.
Dnes je slečna Nair prvý deň jeho štúdia.
Jeho abeceda však nebude začínať hláskami A, B, C, D, a E.
Ale hláskami ako tá moja B.L.A.C.K.
"BLACK"
SK subtitles by tEnCo
for SSG-2oo3 ..::ssg-2oo3@post.sk::.
RELEASED 19/o6/2oo5
>>>Enjoy OUR releases<<<<